www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Å, nei. Helvete.
Helvete! Helvete, helvete, helvete! Pokker ta!
"Likegyldighet er for meg symbolet på ondskap."-Elie Wiesel
"Psykopater... Mennesker som kan skille på rett og galt"-
- "men ikke bryr seg en dritt." - Elmore Leonard
Slapp av, druggie Dougie.
Ikke kall meg det. Navnet mitt er Doug eller Douglas. Jeg er voksen!
Jeg tror visst at han hevder sin autoritet.
- Hevder du din autoritet? - Kanskje han tror at han bestemmer.
Tror du at du bestemmer her, druggie Dougie?
Kall meg faen ikke...
- Hva sa jeg? - Han ba deg slappe av.
Det gjorde jeg. Jeg ba deg slappe av. Ikke sant?
- Hva vil dere meg? - Vi vil se om du elsker din nye gud.
Kjenner du til Yubitsume?
Ja, det er den kyllingretten på Benihana.
Nei, det er en Yakuzae-ritual. Yubitsume er en form for unnskyldning.
Om et medlem vanærer seg selv eller en leder må han utføre det.
- Utføre hva? - Han må bruke denne.
For å skjære av tuppen av lillefingeren sin.
Dra til helvete. Jeg skjærer ikke av tuppen av fingeren min.
- Det er opp til deg, druggie Dougie. - Ja, vi er ikke de narkomane her.
Dette betyr ingenting for oss.
Vi kunne like gjerne skyldt det ned.
- Vi vet at du ikke hadde likt det. - Du er en så kalt supermisbruker.
Dessuten ber vi bare om en lillefinger.
Det kommer gjøre jævlig vondt!
Det kiler egentlig bare litt.
Og du får det herlige cracket til å døyve smerten med.
Så kjører vi deg til et sykehus og de syr deg sammen.
Dette er... Dette er sykt.
Det er stoffmisbruk også, men her er vi.
Du har definitivt vanæret deg selv, så -
- jeg ser ingen bedre måte å godtgjøre det på.
- Bare tuppen, hva? - Det er alt.
Hva sier du, druggie Dougie? Lillefinger eller ingen lillefinger?
- Dere tar meg til sykehuset etterpå? - Jeg sverger.
La oss høyne innsatsen litt.
Du har trolig aldri sett en kilo kokain før, så... nyt det.
- Det er fremdeles Yubitsume. - Men -
- du må bruke den her.
Helvete. Hvordan faen skal jeg skjære av fingeren med en stein?
Finn det ut. Det er ditt problem, druggie Dougie.
Ellers kan du satse på den lille pakken-
-og bruke kniven som en liten tispe.
Skal vi telle ned?
- Helvete! - Du klarer dette!
- Det gjør vondt! - Kom an!
- Hogg bare av beinet og du er fri! - Slå igjen!
- Gjør det Doug! - En gang til!
Herregud. Jeg er imponert, Douglas.
Utrolig.
- Du hadde rett. - Narkomane gjør hva som helst.
- Hjelp! - Jeg holder det jeg lover. Du vant.
Hva faen var det om?
Jeg satset en dollar på at du ville bruke steinen.
Charles trodde du ville være en pyse og ta kniven.
Satset dere penger på meg, dere jævla yuppies?
Hva er det som er så morsomt?
- Det er melis. - Og pakken er salt.
Forbannede svin. Bare ta meg til sykehuset.
Hvor er nøklene våre, druggie Dougie?
- Om de hadde vært slanger... - Hadde de bitt meg. Jeg vet det.
Dere kan ikke forlate meg.
Må dra, druggie Dougie. Det har vært moro.
Ikke forlat meg her!
Hjelp meg, for helvete!
- Er du anstendig, mor? - Når er jeg noensinne ikke anstendig?
Påstår du at jeg ikke er en dame, Charlie?
Selvsagt ikke, mor. Hvordan har du sovet?
Fryktelig. Hvis jeg kunne bevege meg uten smerte -
- hadde jeg vendt og vridd meg hele natten.
Jeg er lei for å høre det.
- Men du er fremdeles vakker. - Ja?
- Er jeg fremdeles favorittjenta di? - For alltid.
- Du har sannelig blikket, skatt. - Takk, mor.
Hva er klokka?
- Kan du hente medisinen min? - Gjerne.
- Jeg hadde en merkelig drøm I natt. - Jaså?
Ja. Jeg sto midt på veien -
- og så en forferdelig forvridd mann trekkes ut av en bil.
- Og gjett hva? - Hva?
Det begynte å regne rosenblader. Er ikke det upassende?
Dessuten sluttet politifolkene og legene rundt bilen-
- dra ut mannen og begynte å danse som I en musikal.
- Hva skjedde så? - Sønnen min kalte meg uanstendig.
- Vet du hva Freud ville sagt? - Hvem bryr seg hva Freud ville sagt?
- Det er bare masse psykobabbel. - Trolig sant.
Det er bare en serie av oppdiktede forestillinger.
Knapt elleve på formiddagen -
- og Freud er temaet. Jeg går glipp av noe.
- God morgen, Thomas. - God morgen, mamsen.
Dere var sent ute I går kveld. Håper ikke dere havnet I trøbbel.
Ikke det minste.
- Er det sant? - Ja, selvsagt.
Bra.
Charles. Frokost.
- Ha en god dag. - I like måte, mor.
Står det noe der?
- Hva da? - Om I går kveld.
Jeg er sikker på at vår venn enten forblødde eller lappet seg sammen.
Gjør meg en tjeneste. Nevn aldri Doug igjen.
Det er best for oss alle.
- Selvsagt. Unnskyld. - Nei. Be aldri om unnskyldning.
Unnskyldninger er et tegn på svakhet. Det har vi ikke råd til.
- Mer kaffe, karer? - Gjerne.
- Genevieve. For et fint navn. - Takk.
Jeg uttaler det Genevieve. Det lyder finere.
- Er du ny her? - Ja, jeg begynte I går.
Vi er stamgjester. Så vi kommer til å treffes en del.
Toppen.
Jeg er Thomas og djevelen med pannekaker I munnen er min bror Charles.
- Unnskyld meg. Hallo. - Hei, jeg er Genevieve. Igjen.
- Mamma. - Det er min datter Maddie.
Rop om dere vil ha påfyll.
Det der er den typen kvinne som menn ble skapt for å ødelegge.
Genevieve.
Du ser ut å behøve påfyll.
Har du det bra, elskling? Kanskje I deg?
Thomas. Thomas?
Thomas! Du søler fløte overalt.
- Forsvant du en stund? - Hun har store hofter.
Det er tegn på en frisk livmor.
Kan det gå en dag uten at du bruker ordet livmor?
Det er yndlingsordet mitt. Jeg kan ikke stoppe meg.
Jeg føler for en film I dag. Du?
- Vi burde skaffe en hore. - Hva?
- Hadde du salt på dette? - Litt.
- En prostituert? - Vi burde skaffe en.
- Hvorfor? - Fordi det er på tide.
Så vi skal virkelig gjøre det? Er vi klare?
- Du trekker deg vel ikke? - Nei.
Jeg trodde bare ikke vi var klare.
Vi er klare. Vi har testet oss selv og andre.
Vi går videre.
- Skal vi ringe et eskortefirma? - Nei, det etterlater spor.
Du skal ha høyere IQ.
- Skal vi plukke opp en jente på gaten? - Ja, og så drar vi til et motell.
Motell? For det etterlater jo ingen spor.
Vi betaler kontant, hun booker rommet og ingen ser oss.
Ok. Vi burde også leie en bil så at deres...
Nei. Det etterlater spor.
Vi låner mors bil. Hun trenger den likevel ikke.
- Hvilken type jente burde vi ta? - Hvilken som helst.
Når alt kommer til alt er det samme kjøtt.
Kan dere to rasshøl holde kjeft?
Jeg prøver å se filmen. Bare hold kjeft!
Vi er ikke dyr. Men han står på listen.
Det burde ikke være en hvilken som helst jente.
Hun burde være spesiell.
Ok. Bestem du. Det spiller ingen rolle for meg.
- Din likegyldighet din er kvelende. - Min likegyldighet er berettiget.
Ingen vil bry seg om disse jentene. Pen eller ikke.
Den.
Den prangende? Hun er skrøpelig.
- Hvorfor henne? - Hun er vakker.
Hun ligner mor.
Ok.
Kom her.
God kveld, gutter. Hva kan jeg hjelpe dere med?
Broren min og jeg har nøye valgt deg for kveldens gleder.
Valgt meg? Begge to?
Dere er vel ikke politimenn?
Nei, ma'am. Bare vanlige amerikanske kåtinger.
Ja, jeg kan se det.
- Jeg er Drew og dette er Hank. - Hyggelig å treffe dere. Jeg er Vanity.
- Er det ditt ekte navn? - Nei, selvsagt ikke.
- Skal vi feste eller hva? - Jeg skal bare hente vesken min.
Vi hadde kunnet dra til et hyggelig sted.
Snuskete steder for snuskete ting.
Jeg går og frisker meg opp.
- Hvordan gjør vi det? - Du vil ligge med henne, hva?
Vi kan ikke voldta henne. Det etterlater sæd.
Ikke engang med kondom er det sikkert.
Kjente du hvordan hun luktet? Hun stinker av tilberedt kjøtt.
Det er ikke kjøtt, min bror. Det er lukten av urenhet.
- Så hva gjør vi? - Vi får se hvordan det utvikler seg.
Så... Hva vil dere små pervoer gjøre med meg?
Flere ting, ma'am.
Du trenger ikke kalle meg ma'am. Jeg er hora deres, ikke bibliotekar.
Men jeg kan være det om dere vil.
Kjører vi solo eller trekant?
Jeg gjør ikke analt, vanligvis. Men jeg kan overbevises.
- Jeg svelger ikke... - Det er et røykfritt rom.
- Seriøst? - Den er største dødsårsaken I USA.
Okidoki.
- Dere gutter bestemmer, så... - Nei, nei, nei. Du bestemmer I kveld.
Vi vil at du styrer.
Jeg liker din stil, blondie. Du får være først.
Liker du det du ser?
- Jeg ville alltid bli ballettdanserinne. - Likevel ble du prostituert.
Livet er det som foregår mens du legger andre planer.
Er ikke det et tullete uttrykk? Guds veier er uransakelige.
- Hvor mange sexpartners har du hatt? - Mange.
For mange.
Hva ville moren din synes om dette?
Hun ville sagt: "Håper de sexy brødrene tipser godt."
Vet du hva som er morsomt? Dette er min største fantasi.
Ikke akkurat kanskje, men nær nok.
- Hva gjør du? - Jeg skal suge kukken din. Er det ok?
- La meg varme opp først. - Bort fra meg. Du gjør meg kvalm.
- Hva gjør du? - Hun er ikke den rette.
- Hva mener du? - Hun er så uren. Hun er råtten!
- Hun kan ikke bli vår første. - Er jeg din første?
Vent, Thomas!
- Thomas. - Bort fra meg.
Thomas. Jeg snakker til deg.
- Hva skjedde? - Hun var ikke ren!
Hun var ikke ren. Hun var et stykke skrot.
Det var helt feil.
Helt feil? Hvordan? Vi visste var hun var alt før.
Nei. Nei. Det er feil taktikk.
Vi gjør på feil måte.
Gjør vi? Eller mistet du bare ryggraden?
Hva sa du? Hva faen sa du? Gjør aldri det!
- Jeg er lei for det. - Si aldri det til meg igjen.
Jeg mistet ikke ryggraden min, din idiot!
Hvordan så du ikke at hun ikke var rett? Er du for dum til å forstå?
Hvordan? Vi skulle drepe henne, ikke sette henne på pidestall.
Det er poenget mitt. Vi burde sette dem på pidestall.
Iallfall vår første.
Det burde ikke være noen gatehore.
Det burde være en hvis død ville bety noe.
Prostituerte blir drept hele tiden. Livet går videre.
De må huske hva vi gjør og hvem vi gjør det med.
Vi kunne spent henne fast og fått det til å ligne Jack The Ripper.
- Det hadde skapt overskrifter. - Nei!
Husk, dette er et eksperiment.
En prøvelse av det overlegne intellektet mot de svaksinnede.
For at det skal virke overskridende, må det bety noe!
Men da må vi gjøre det til kunst.
Det må være en djerv handling som står ut.
Ofrene er like stor del av det som vi. De er lerretet.
Og vi... er penslene.
Jeg så lyset fra under døren og tenkte at du var våken.
Ja, jeg har vanskelig for å sove.
- Kan jeg hjelpe? - Bre om meg og synge en sang?
Ok.
Du ser bekymret ut. Er alt ok?
Ja, jeg har det bra. Bare mye å tenke på.
Du vet at jeg leser deg som en bok. Noe stemmer ikke.
Det er ingenting.
Vi skal fortelle alt for hverandre. Ingen hemmeligheter.
- Er det Thomas? Han er svak og... - Nei, mor.
Alt er bra.
Hvis det ikke hadde vært for det blikket.
Få se... Hvilken sang vil du høre?
- Jeg kan trenge litt solskinn. - Det ordner vi.
- God kveld, fremmede. - Hei, Genevieve.
Du husker.
- Sett deg hvor du vil. - Hvis du gjør meg selskap.
Kakedeig er favoritten min, men vi har den ikke.
Jeg har aldri vært en fan av kakedeig.
Fleste menn er ikke det. Kanskje det der en jentegreie.
Så mannen din har ikke noe imot at du jobber sent?
- Jeg er ikke gift. - Jeg antok siden...
Bli gravid og gifte seg kan være gjensidig utelukkende.
Det være bare en... dum tid I livet mitt.
Jeg angrer ikke datteren min. Jeg elsker min lille Maddie.
- Du har en tatovering. - Ja. Suvenir fra den gamle tiden.
- Den er vakker. - Takk. Maddie liker den.
Fortell om deg selv. Hva driver du med? Hva liker du?
- Er du ok? - Ja. Nervøst tick antar jeg.
- Er du nervøs? - Ja.
Jeg er tross alt alene med en fremmed kvinne-
- og jeg vet ikke hva du har tenkt å gjøre med meg.
Du er I trygge hender.
Godt å vite.
- Broren din da, hva gjør han? - Han er forfatter.
Han vil skrive sanne krimer. Han er fascinert av døden.
Jeg ville ikke klart det. Det fins nok grusomheter I verden.
Tilbake til arbeidet. - Sett deg, ned så kommer jeg.
Treffer du noen? Unnskyld meg.
Det var ikke meningen å si det. Det er bare -
- jeg lurer på om du kanskje vil gå på kino en gang?
- Liker du jentefilmer? - Ikke spesielt, nei.
Så synd. Du lærer.
Det var moro.
Du lyser.
- Gjør jeg? - Det er blendende.
Takk.
- Får jeg lov? - Hva?
- Jeg vil holde hånden din. - Å, ja da.
- Jeg kan føle det. - Hva sa du?
Ingenting. Unnskyld.
- Har du sjokolade? - Vi har kinoskitt.
- Den var faktisk riktig bra. - Jeg ville si hverdagslig.
Tøyser du? Den var så fin.
Hallo! Jeg visste ikke at dere så denne filmen.
- Var den ikke god? - Jeg vet det, og slutten.
Hvem kunne ane at han ville ta seg til alteret etter alt.
Ikke sant. Den var så god.
- Hva syntes du, Charles? - Den var ok.
Mannen som argumenterer verdien av Bela Tarrs filmer mot Bergmans-
-og alt han kan si er "Den var ok."
Noen filmer fortjener bare et ok. Man kan ikke like all kunst.
Det går imot hensikten med personlig hensikt og fri vilje.
Godt sagt, sir.
Jævla batteri. Får jeg låne telefonen din?
Mamma passer Maddie. Jeg sa ikke hvor jeg skulle være.
- Han har faktisk ingen mobil. - Det kan forårsake hjernekreft.
Vi har en telefon hjemme som er rett rundt hjørnet.
Jeg burde kanskje gå hjem. Jeg jobber I kveld.
Ikke vær dum, kom over på lunsj. Jeg er en fantastisk kokk.
- Liker du pasta? - Jeg elsker pasta.
Toppen! Bli I en time og så kjører Charles deg hjem.
Vet du hva, ring Maddie og mammaen din. Be hele familien.
- Hva sier du? - Ok.
Velkommen hjem til meg.
Føl deg som hjemme.
Telefonen er ødelagt, jeg henter mobilen min.
Hva gjorde du på kinoen? Spionerte på oss?
Hun er perfekt.
- Hva snakker du om? - Ikke spill dum.
Hun er vakker, snill, elsket og er til og med mor.
- Hun er så forbaska perfekt. - Nei.
Nei, jeg tror ikke det.
Du tror ikke det? Hvorfor gikk du ut med henne da?
Det var som bare faen, du liker denne jenta.
- Liker du virkelig denne jenta? - Hun lyser.
Jeg da? Storebroren din?
Hva skal jeg gjøre når du velger henne foran meg?
- Hva vet du engang om henne? - Ok.
Hun er sikkert like løsaktig som Vanity. Alle kvinner er like.
Vi må holde oss rene. Har du glemt det?
Ok. Ok.
Hva vil du jeg skal gjøre? Du knuser hjertet mitt.
Skal jeg bare gi opp? Det kommer jeg ikke til.
Du er lillebroren min og jeg skal beskytte deg.
- Ok, sa jeg. - Flink gutt.
Du vet...
Hun er en pen liten sak, ikke sant?
Det hadde kanskje ikke vært så dumt å gifte seg med en sånn.
Drep henne, Thomas.
Hvem trenger bekymringene? Hvis hun lyser, er hun rett.
- Hun er vårt lerret. - Ok, greit.
- Så hvordan gjør... - Kom.
Dessverre -
- kan jeg ikke finne den jævla saken.
Ok, det gjør ingenting. De klarer seg uten meg.
La meg distrahere deg med litt guddommelig fettuccine.
- Hvordan høres det ut? - Toppen.
Reker? Er du allergisk...? Reker blir det.
- Charlie! - Mor kaller, Charles.
- Er mammaen deres her? - Skatt!
Ja, hun er... hun er syk. Jeg er straks tilbake.
Gammel dameproblemer.
- Du er ikke en slem gutt, hva? - Nei. Nei, mor.
Thomas gjør ikke noe han ikke burde? Gir deg ideer?
Nei, jeg lover.
Han er som en kreft.
Prøver alltid å være den store mannen.
Jeg er så glad at du har det blikket.
- Kan du fylle på, vennen? - Selvsagt.
Jeg vil forsøke å sove litt.
Så at du får litt fred og ro med vennen din.
Charles sier at du er interessert I seriemordere.
Jeg liker de obskure. Earl Nelson, Henri Landru.
Jeg ser på dem som kunstnere. Genier.
Er det sant? Jeg vet ikke.
Hva driver noen til å ville drepe et annet menneske?
Jeg syns ikke det er genialt. Det er galskap.
Det fins neandertalere overalt, Genevieve.
Det fins rovdyr og bytte.
Trikset er å spise før du blir spist.
Det er kanskje sant, men drap burde ikke beundres.
Jeg hadde ikke villet leve sånn.
Da blir du svelget. Den sterkeste overlever.
Livet har alt svelget meg.
Nå kan jeg bare lære datteren min å være bedre enn mamma.
Det vil alle foreldre. De fleste mislykkes.
Har noen noensinne sagt at du høres ut som en drittsekk?
Ikke opp I ansiktet mitt, nei.
Takk.
Herregud. Du stråler.
- Fin redning. - Jeg mener det.
- Du er strålende. - Ok, ok.
La oss få det overstått.
- Hva gjør du? - Vi har ventet lenge på dette.
- På hva? - Deg.
Du, unge dame, skal bli mesterverket vårt.
Be ham holde opp, Charles. Det er ikke moro.
Moro?
Tror du at jeg spøker med deg, frøken Genevieve?
Hva er det for jævla snobbete navn?
Oppblåste tisper som du er bedre døde.
Charles, det er...
Thomas!
Thomas. Er du ok, Thomas?
Hun slipper unna. Hun slipper unna! Kom igjen!
Vær så snill, hjelp meg noen!
- Hun lider. - Det er så vakkert.
- Charles? - Hjelp meg. Hjelp meg.
- Se på henne, Thomas. - Forsvinn.
- Se på henne. - Slutt.
Vær så snill, Charles. Hvorfor gjør du dette mot meg?
Jeg gjør ikke dette mot deg.
Jeg gjør dette for deg. Fordi du er vakker.
Jeg gjorde ingenting mot deg.
Du lyste. Fordi du er strålende.
Charles. Hold opp.
For gud skyld, hold opp. Hun er død.
Vi tok bort ansiktet hennes. Vi tok bort hennes jævla ansikt.
Hva har vi gjort?
Å Jesus.
Det er vakkert. Thomas!
Det var en guddommelig handling!
Det var guddommelig og universet samtykker!
Så du da jeg sa at det var fordi hun var strålende?
Hun smilte. Som om hun ga meg tillatelse.
Hun smilte faen ikke.
- Hvorfor sparte du den? - Det er en av suvenirene mine.
Hva er det med deg?
- Du skjelver. - Det er ikke noe. Glem det.
Jeg kjenner deg. Hva er det?
Jeg mener... Vi klarte det.
- Vi klarte det. - Ja. Vi klarte det.
Problemet er... at jeg ikke likte det.
Det burde ikke ha vært sånn.
- Hvordan skulle det ha vært? - Jeg vet faen ikke!
- Du trenger ikke banne. - Jeg trenger ikke banne?
Dra til helvete! Det skulle ikke føltes sånn.
Hvordan da?
Medynk.
Jeg syntes... synd på henne.
Det var leit å høre.
Swinberg. Det var lenge siden.
- Hvordan har det ungene? - Jeg har ingen barn.
Jeg mener ballene. Du har testikkelkreft, hva?
Ja, hvordan visste... Akkurat. De er på bedringens vei.
- Jeg kom inn sent. Oppdater meg. - Kvinne, 26 år.
- Jøss. - Hun ble funnet på siden av veien.
Noen har slått en stein I ansiktet på henne, flere ganger.
- Definitivt en stein? - Vi fant den ikke, men -
- steinsplinter I såret tyder på at det var drapsvåpenet.
- Ingen avtrykk? - Nei.
Vi venter fremdeles på fiberanalysen, stedet var ikke akkurat urørt.
Vi så også at et stykke hud mangler bak høyre øre.
Det ser ut til å være hastig fjernet. Trolig et trofé.
Selvsagt. Han rammet det sikkert inn.
Ok, skatt. La se om vi kan finne de som gjorde dette.
- Sugen på film? Jeg er I humør. - Ikke jeg.
Du kan ta det. Jeg skulle likevel ikke spise det.
- Hvordan visste du det? - Jeg så det.
Jeg tror at jeg kan se alt nå.
Unnskyld meg, ikke meningen å skremme dere. Får jeg slå meg ned?
- Selvsagt, konstabel. - Detektiv Homer Gaul.
Så lenge det er tydelig, kan dere kalle meg Homer.
Hvordan kan vi hjelpe deg, Homer?
Jeg vet ikke om dere har hørt den dårlige nyheten ennå -
- men en av servitørene her ble funnet myrdet I går kveld.
Å nei. Herregud. Hvem?
Pen liten sak. Hun het Genevieve Dubois. Kjenner dere henne?
Lite grann. Hun serverte oss da vi var her.
Det er derfor jeg forstyrrer dere.
Jeg ba Angelo, eieren, om å peke ut stamgjestene.
Han nevnte blant annet dere.
- Vi er stamgjester. Ikke sant? - Ja.
Og dere to er venner? Elskere?
Det er ikke ulovlig som foregår her, hva?
Nei, vi er brødre. Jeg er Charles Brubaker, dette er Thomas Lo Bianco.
- Ulike fedre? - Det stemmer.
- Du må være bra på det du gjør. - Du smigrer meg.
- Det er en gave. - Vær så god, detektiv.
Vær så snill, si Homer. Vi er kamerater. La meg...
Angelo, Angelo, Angelo. Første gangen jeg får ordentlig kaffe.
Har dere smakt denne kaffen? Utrolig!
Som om kanel og Jesus fått barn.
Ikke stol på ham, Charles. Drep ham.
Pratet dere noensinne med Genevieve? Traff henne utenfor jobben?
Det kan jeg ikke påstå. Men vi ville.
Hun var sannelig en pen liten sak. Som du sa.
Ja, jeg gikk så klart ut fra bilder.
Den som drepte henne...
De syke jævlene gjorde virkelig en oppvisning.
- Hvordan ble hun drept? - Charles.
Det hjelper neppe etterforskningen at jeg sprer detaljer, hva?
Slå på de lokale nyhetene. De blodige detaljene vises nok rundt seks.
Nå... Hvis jeg ville nå dere igjen...
- Hvordan gjør jeg det? - Dette er hjemmenummeret vårt.
Det er I bladgull.
Kamerater. Jeg vil takke dere.
Thomas. Litt manerer, takk.
Var det noe jeg sa? Tante ba meg alltid å passe tonen.
Nei, vi er syke. Vi vil ikke spre det.
Dessuten har du arbeid å gjøre.
- En sykedag nå hadde forsinket deg. - Det er veldig omtenksomt av deg.
Vi prater snart, kamerater.
Hei, får jeg prate med dere?
Så du koppen hans? Han hadde gløden.
- Han ville ta oss I hendene. - Hvordan vet du det?
Hva med en utenlandsk film? Noe langt.
Jeg føler meg ikke bra. Kjør meg hjem.
Selv skyld, festbrems.
Vi tar et bilde.
- Jeg liker den. - Den var god.
Unnskyld meg, gamling.
Detektiv Homer Gaul legger utmerkelse til sin alt feilfrie merittliste
Homer Gaul, besynderlig innsikt - Men er han en synsk detektiv?
Herregud, pervoer. Ut herfra. Ut, ut. Beveg dere.
Har jeg sett dere før? Beveg dere.
Synsk politi. Du spøker.
- Fru Dubois? - Hallo, detektiv.
- Hvordan går det? - Vi prøver å være sterke. For henne.
- Hei, Maddie. - Dette er mannen jeg pratet om.
Får jeg ta deg I hånden?
Si fra om dere vil ha påfyll.
Takk for det, lille venn. Jeg er så lei for det.
- Du er liksom helten hennes. - Hun er min.
Jeg sverger på livet mitt at jeg skal finne de som gjorde dette mot mamma.
Det er min jobb å sørge for at små jenter ikke gråter.
Du kan regne med meg. Ok?
Jeg er øksa og de er de store stygge ulvene.
Hvem er det? Hvem I helvete er det?
Vær så god. Skinke og ost.
- Ekstra majones? - Ekstra, ekstra majones, min kjære.
- Jeg må gå, men Thomas kommer... - Nei.
Jeg legger meg tidlig I kveld. Forhåpentligvis.
Å... Ok.
- Bånnski. - Over leppen og gjennom ganen.
- Sov godt. - Vær en snill gutt.
Jeg skal være den aller beste, mor.
- Hva skal du gjøre I kveld? - Bare kjøre. Vi ser hva som hender.
- Du vil vel ikke... - Hvis det er meningen, tillater jeg det.
Husker du politien fra I morges...? Han er visst synsk.
Jeg visste det. Noe sa til meg å holde deg borte fra hånden hans.
- Det var derfor drikken hans lyste. - Han har 98 % fellende dommer.
- Alt vi kan gjøre er å håpe. - På hva?
At vi havner blant de gylne 2 %.
- Han vet det. Jeg er sikker. - Syner er ikke bevis.
Selv om han er veldig flink til det.
Han vet kanskje, men han må fremdeles bevise det.
Vi står over dette og det har vi alltid gjort.
- Vet du hvor nøklene er? - Nei. Hvordan skal jeg vite det?
Thomas... Lyver du for meg?
Hva med at vi blir hjemme, blir fulle og ser på dårlig TV?
Det er kjedelig. Hvis det er noe jeg hater, så er det å kjede meg.
Nå...
Den kulen I lommen din er vel ikke nøklene?
Takk. Hva skulle jeg gjort uten deg, storebror?
- Hei der, søta. - Ser man det.
- Hvor er Snapp? - Han er hjemme. Han er litt sjenert.
Han vet ikke hvordan man behandler en kvinne.
- Men det gjør du? - Fins bare en måte å finne det ut på.
Samme rom? Dere burde kanskje leie det per måned.
Det kommer ikke være særlig rent etter I kveld.
- Så det kommer til å bli snuskete? - Det kan man si.
Jaså? Du ser ut som en snuskete liten gutt.
Jeg har ikke til hensikt å kysse deg eller de tusen kukker du har sugd.
Faen. Fortell hva du egentlig føler.
- Jeg går og frisker meg opp. - Ta en dusj.
Med såpe og varmt vann. Jeg vil at du skal være ren.
Ta på deg denne.
Du forstår...
Jeg kommer til å ete deg. Fra hodet til tærne.
Høres ut som en lørdagskveld.
Ok, din ansiktsløse hurpe. Kom og ta meg.
Kom fram, kom fram, hvor du enn er.
Faen.
Helvete!
Jesus. Nei, nei, nei. Vær så snill, Genevieve.
Jeg er lei for det. Jeg er så jævla lei for det.
Jeg er så lei for det. Vær så snill.
Nei, nei, nei. Vær så snill.
Nei, nei. Jeg er så jævla lei for det.
Vær så snill. Helvete. Unnskyld, unnskyld. Nei, nei, nei.
Thomas!
Broren min og jeg har en teori.
Da vi var seks r så vi en katt bli overkjørt av en bil.
En uke senere lå kadaveret der og I gresset der den lå -
- hadde det begynt å vokse tusenfryd.
Det var der vi først så det.
- Så hva? - De guddommelige livstragediene.
Guds kjærlighet I døden. Skjønnhet blant det stygge og råtne.
- Er du Bibel-predikant eller noe? - Nei. Vi har ikke skrevet bibelen Vår.
Ikke ennå.
Men du... Du er heldig.
- Jaså? Hvorfor? - Du er vårt andre trinn mot guddom.
Da jeg sa at jeg skulle ete deg fra hodet til tærne -
- mente jeg at jeg ville ete hele deg.
Huden din. Hjertet ditt. Leveren din.
Din bukspyttkjertel. Din milt. Eggstokkene dine.
- Alt. - Hva faen gjør...
Dette er en av favorittene mine.
Jeg kan drepe deg først om du vil. Men du må love å være stille.
Vanity. Kom an.
Dra til helvete.
Hva gjorde du, din tispe? Din jævla hurpe.
Hva I helvete!
Hva I helvete?
Jøss.
Hva I helvete?
Herregud.
Hva I helvete?
Jøss.
Hva faen?
Herregud.
Hvor lang tid pleier sånt å ta?
Det kommer an på ånden.
Iblant en dag eller to. Iblant med en gang.
Hva ser du? Er det som bilder, eller hva?
Alt mulig.
Iblant de siste bildene, iblant fragmenter, stemmer...
Det sluker meg totalt.
Jeg ser alt.
- Og med henne? - Med henne...
Jeg er med deg nå.
Jeg er her.
Prat med meg.
Prat med meg. Kjente du dem?
Bra. Det er bra, skatt.
Du må fortelle deres navn.
Slapp av. De kan ikke skade deg lenger.
Snakk med meg så jeg kan ta dem.
- De kommer til å skade Maddie. - Hun er I sikkerhet.
Jeg sendte henne av sted med moren din.
Jeg lar ingenting skje henne. Jeg lover.
Vær så snill, prate med meg.
Hun er sta fordi hun er redd.
Jeg vet at de var to. Den ene drepte, den andre så på.
Nesten.
Ja, den er det.
- Hei, hvordan går det? - Hold kjeft.
Hei, jeg tok deg.
Jeg banket på, men ingen åpnet. Så jeg ventet.
Herre Jesus, hva skjedde?
Jeg falt ned trappen, detektiv.
Homer. Vi er kompiser. Gjør det vondt?
- Kona sier alltid at løkskall... - Hvordan kan jeg hjelpe deg?
Jeg ville stille noen oppfølgingsspørsmål, om du har tid?
Ja, ok. Greit.
- Handler det om servitrisegreia? - Ja, kamerat.
Jeg er redd at det handler om servitrisegreia.
Ok.
- Her er vannet ditt. - Takk.
- Hvor er broren din? - Han er ute et sted.
- Jeg holder ikke styr på ham. - Underlig.
- Jeg trodde dere var veldig nær. - Det er vi.
- Liksom. - Liksom? Ok.
- Sikkert ute med kjæresten sin. - Han har ingen kjæreste.
Ikke? Ingen bilsex for ham da.
- Så du er pikenes Jens I familien? - Jeg vet ikke.
Jeg tror Charles er mer bevandret på det området.
- Så begge fedrene deres er døde? - Ja, sir.
Hjerteinfarkt for den ene og fyllekjøring for den andre. Tragisk.
- Det hender. - Ja. Det gjør det ikke mindre tragisk.
- Ikke sant? - Ja da. Ja.
- Herlig sted. Veldisponert. - Takk.
- Hva kalles denne arkitekturstilen? - Jeg vet ikke. Jeg antar...
Jeg vet ikke.
Hvor var du kvelden Genevieve Dubois døde?
- Hvilken kveld var det nå igjen? - To kvelder siden.
La meg tenke.
Nei, jeg husker ikke.
- Du vet hvem jeg er. - Jeg sjekket deg.
Jeg antok at du ville det. Så du vet hva jeg kan gjøre?
Du er ikke dum, herr 160 I IQ. Best å være ærlig.
Jeg visste ikke om...
Charles tok den.
Jeg har deg, kamerat.
La oss gjøre det lett.
Faen. Jeg burde ha forstått det.
- Mor? - Han pratet for mye.
Er du ok? Kom an. Du er ok.
Her er sengen. Hopp opp. Ok, ok.
- Sånn ja. Kan jeg gi deg noe? - Jeg klarer meg.
- Jeg gjør det gjerne. - Nei, jeg klarer meg.
- Jeg burde nok forklare noen... - Bare send inn Charles.
Hvorfor hater du meg?
Hvert ord du sier til meg er som gift. Du hater meg.
Pass språket, Thomas.
Jeg prøver å være en god sønn, men du vil alltid ha Charles.
Hvorfor er det sånn?
Ok.
- Ok, kan du hente mamsens medisin? - Selvsagt, mor.
Mor... Får jeg lov...
- Kan vi prate om det som skjedde? - Best å glemme det.
Det er en politi I stuen som forblør. Vi kan ikke bare glemme det!
Saken er den, mor...
Charles og jeg...
Vi drepte noen.
- Jeg vet det. - Du hva?
Det kalles skyld, din pyse.
Og du lurer på hvorfor jeg favoriserer Charles.
Han fortalte det. Fortalte Charles?
Selvsagt. Han fortalte det samme kveld.
Spesielt hvordan du oppførte deg som en liten kolikkunge.
Du er akkurat som din klagende far. Verdiløs.
Hvis jeg ikke hadde drept ham -
- hadde han gjort den dumme sekretæren gravid.
Spredd mer av sin usle sæd.
- Hva sier du? - Faren din var alkoholiker!
Det var lett å fake.
Charles far var et geni, men -
- men han kunne ikke redde livet sitt.
Vet du hvor lett det er å fake et hjerteattakk?
Selv du ville klart det.
- Mor? Hvorfor? - Fordi...
De var ikke verdige. Derfor.
Jeg vet at dere har hørt på meg under årene.
Men på et vis... På et vis visste jeg at det ville bli feil med deg.
Du hadde dårlige gener. Du har vært mitt kreftsår siden dens.
Herregud.
Se på deg. Oppfører deg som en av dem, selv nå.
Du kom kanskje ut av fitta mi, men du kom ut feil.
- Du drepte faren min? - Jeg var glad for å gjøre det.
- Han elsket meg! - Kjærlighet er ikke virkelig.
Respekt og frykt, det er det.
Charles respekterer meg fordi han er redd for meg.
Men du... du er annerledes.
Du er svak og maktesløs, og du lengter etter sånt som ikke eksisterer.
Du må ha oppført deg som den store stygge -
- men da verden viste seg, flyktet du som et lite barn.
Du burde bare ta livet av deg og få det overstått. Spar oss plagen.
Bra. Skyt deg selv I hodet.
Gjør en Hemingway. Det er det smarteste du kan gjøre.
Jeg har prøvd få Charles til å drepe deg I flere år, men han ville ikke.
Jævla idiot.
Jeg burde ha abortert deg da jeg kunne.
Jaså, Thomas?
Du våger ikke.
Du kan ikke flykte fra det du har gjort.
Hei, tjukken.
Hold denne.
Takk.
Dere liker meg.
Dere liker meg virkelig.
Jeg vil takke min mor, Thomas -
- og framfor alt vil jeg takke Gud.
Takk. Takk.
God natt!
Hvor var du?
Hvor var jeg?
Å ja. Jeg forvandlet vann til vin.
Du er virkelig en kronidiot, hva?
Hyggelig å se deg også.
- Rammet du den inn? - Ja.
Jeg var nødt til å gå I tre butikker for å finne rett størrelse.
Og du fortalte mor det. Hva faen tenkte du?
Hva har du gjort?
Mor?
Mamma?
Mamma? Nei. Nei, nei, nei.
Hva har du gjort?
Du trengte ikke å drepe henne.
Ser du ikke hva hun har gjort mot oss? Vi er sånn på grunn av henne.
- Hvordan da? - Sinnsforvirrede. Gale.
Jeg er ikke gal.
Hun var ikke gal!
Du er gal! Du er gal!
Den er den som er gal!
Hva har hendt med oss? Hva I helvete skjedde med oss?
Alt! Alt skjedde med oss!
Vi er skapt for dette!
Fordi vi er smartere. Vi er bedre.
All denne dritten og konvensjonelle tenkingen... Vi er bortenfor det.
Vi har blikket... Jeg har blikket!
Jeffrey Dahmer hadde det. Ted Bundy hadde det. Og nå har jeg det også.
Blikket til en selvsikker og urørbar person.
Vi har rørt ved det guddommelige.
Vår øyne... har blitt åpnet av Gud.
Vi tok feil.
Vi tok så jævla feil.
Det fins ingen anger.
Ikke for oss. Ikke nå lenger.
Når du er født, kan du ikke vende tilbake.
Slutte å prate, du er gal. Du får ikke prate.
Hvor skal du?
Slipp meg, Charles.
Skal du sladre på oss?
Skal du sladre på oss som en liten tyster?
Din store mongoloide baby!
Jeg sverger at jeg hadde kunnet drepe deg nå, Thomas.
Thomas!
- Vi overgir oss. - Hold opp.
Vi kan begrave mor og gå tilbake til hvordan det var.
- Ikke noe trenger blir forandret. - Vi kan ikke flykte fra det vi gjorde.
- De venter på at vi ringer. - Ikke gjør det.
Vi kan be om en felles celle. De burde kunne gi det om vi samarbeider.
- Ikke ring dem. - Det kommer til å bli bra, lillebror.
Legg ned telefonen.
De sa at de ikke ville være så harde om vi tilsto. Alle gjør feil.
Legg ned den jævla telefonen!
Pass språket, Charles.
Tommy? Faen.
Faen.
Thomas?
Herregud. Tommy?
Er du ok?
Jeg kunne trenge litt solskinn nå.
Ok. Ok.
Jeg elsker den sangen.
- Hva? - Det er ok, Charlie?
Jeg kan se...
- Se hvem da? - Genevieve.
Hun er her. Jeg kan se...
Hun sier at hun tilgir meg.
Tommy? Tommy?
Herregud.
Tommy!
Jeg er så lei for det.
Jeg vet ikke hva som er galt med meg.
Jeg elsker deg så høyt, Tommy. Vær så snill, ikke forlat meg.
Beklager, Charles.
Ha det.
Helvete.
Det er over, kamerat. Du kan komme tilbake til virkeligheten nå.